Han vil have, vi sejler dem tilbage.
Han tror, han kan sejle hele vejen tilbage uden os.
Ja. Mod øst. Mod solen.
Jeg forstår. Du kan stole på mig.
Til Afrika.
Jeg må krydse op mod vinden.
Vil du derover? Så er jeg nødt til at krydse op mod vinden.
Du får os alle slået ihjel.
Ja, ja, ja. Tag nu et bad.
- Vi må signalere til dem. - Når vi er tæt på, gemmer han sig.
Så begynder vi at råbe.
De vil gennemsøge skibet.
Hold dig klar.
Seks uger senere
Skyd hen over hovedet på dem!
Ind med dig!
Døren! Døren!
Isabella II, dronning af Spanien
Deres Kongelige Højhed. Der er sket noget.
Martin Van Buren -
- De Forenede Staters 8. præsident
Señor Calderon, ambassadør. Det drejer sig om en vigtig sag.
GENVÆLG PRÆSIDENT MARTIN VAN BUREN
Jeg prøver at drikke min brandy efter en meget lang dag.
Jeg forstår. Jeg mente blot, De burde tage Dem af det personligt.
Der er tre til fire millioner negre her i landet.
Hvorfor i alverden skulle jeg bekymre mig om disse fireogfyrre?
- Der er visse årsager. - Jeg er ligeglad. Tag Dem af det.
Skibet hedder Amistad.
Det er for lille til at drive transatlantisk slavehandel.
Det er altså plantage-slaver? Vestindere?
Ikke nødvendigvis. De ser i al fald ikke sådan ud.
Ikke ud fra det glimt, jeg fik af dem.
- De har nogle sære ar. - Ar?
De blev oprindelig opbragt af et opmålingsfartøj ud for Long Island.
Så blev de ført til New Haven og overdraget til politiet.
Omkring fyrre personer, inklusive fire-fem børn.
De fremstilles i retten i overmorgen. De bliver formentlig sigtet for mord.
Jeg må se, hvad jeg kan gøre.
Måske udtage en stævning for ulovlig anholdelse for at forhale sagen.
De skal forsvares ordentligt.
FRIHEDSKAMP PÅ HAVET
- Høvding! Høvding! - Han er ikke høvding.
Broder! Broder!
Han er ikke din broder.
- Hvad er han så? - Han er en hvid mand.
Retten er sat i denne delstatsret -
- i det herrens år 1839 under forsæde af dommer Andrew T. Judson.
Med Deres tilladelse...?
Retten giver ordet til den offentlige anklager, Holabird.
Jeg vil gerne forelægge sigtelser for sørøveri og mord.
- Jeg har en begæring om... - Det er mig, der har ordet.
De fremsatte anklager, vil blive overflødiggjort af min begæring.
Deres begæring om en stævning -
- er ugyldig, indtil en stævning rent faktisk -
- mirakuløst bliver udstedt af en højere instans.
Og så vil De måske være så venlig -
- at undlade at udgive Dem for sagfører, når De ikke er det.
- Som sagt... - Hr. Dommer.
Hr. Udenrigsminister.
Jeg kommer på vegne af USAs præsident -
- for at fremlægge dronning Isabella af Spaniens krav -
- i henhold til vor fælles traktat om rum sø af 1795.
Disse slaver tilhører retteligt Spanien -
- og skal i henhold til traktatens paragraf 9 straks sendes tilbage -
- og alle andre krav afvises.
Slaverne tilhører mig og min styrmand, Deres Majestæt.
Hvem er De, mine herrer?
"Vi, Thomas R. Gedney og Richard W. Meade -"
"- officerer i det amerikanske søværn -"
"- henvender os til retten som privatpersoner -"
"- og gør krav på bjærgepenge for det spanske skib -"
"- La Amistad og hele dets last."
Ønsker De at tilsidesætte dronningen af Spaniens krav?
Hvor var hun, da vi baksede med at bjærge skibet, hr. Dommer?
Dronningen af Spanien havde travlt med at styre et land.
Hr. Dommer, denne officers krav er...
Hr. Dommer!
Her er de retmæssige ejere af disse slaver.
På deres vegne og som indehaver af en kvittering for købet -
- udstedt i Havanna på Cuba den 26. juni 1839 -
- anmoder jeg hermed retten om øjeblikkelig at udlevere -
- disse varer -
- og skibet derude til mine klienter, José Ruiz...
- Yo soy Ruiz. - Yoso Ruiz og...
Pedro Montes.
Goddag, mr. Tappan. Mit navn er Roger S. Baldwin. Advokat.
- Ekspert i ejendomsret? - Ejendomme og andre aktiver.
- Kan jeg hjælpe Dem med noget? - Det ved jeg ikke. Hvad laver De?
Jeg ejer forskellige virksomheder og banker.
Jeg tror faktisk, at De formentlig kunne hjælpe mig, mr. Tappan.
Men jeg er kommet for at hjælpe Dem. Mit speciale er ejendomsret.
Jeg kan få folks ejendom tilbage til dem eller få den fjernet.
Og denne sag er en ejendomssag. Samtlige krav handler om "ejerskab".
- Tak, mr...? - Roger S. Baldwin. Ja. Advokat.
Men vi har brug for en ekspert i kriminalret.
En procesadvokat. Men tak for interessen.
Jeg vil nødig virke respektløs, men hvis det var løsningen -
- ville jeg næppe have ulejliget mig hertil, vel?
Jeg ønsker d'herrer en god eftermiddag.
Til slut vil jeg bede vor udmærkede kollega fra Massachusetts -
- repræsentant John Quincy Adams -
- omvurdere sit upassende og eksempelløse forsøg -
- på at forvandle denne excentriske testamentering -
- af en bunke bras fra en vis James Smithsons dødsbo -
- til et såkaldt "Nationalmuseum".
Måske grunder mr. Adams over sit svar.
Hvis Deres bemærkninger fortjente en ripost, repræsentant Pinckney -
- kan jeg forvisse Dem om, De havde hørt fra mig for flere timer siden.
- Hvem? - Mr. Tappan. Lewis Tappan.
Er jeg nødt til at tale med ham?
- Nej. Han anmoder om et møde. - Giv mig en hånd.
Han anmoder om et møde? Jeg kender ingen Tappan.
- De har mødt ham flere gange. - Hvor? Hvor er han?
Han er lige derhenne.
Hvad er det...? Hvor?
- Lewis! Rart at se Dem igen. - I lige måde.
- Dette er Theodore Joadson. - Det er mig en ære.
Lad os gå en tur i haven.
Slip min arm. Denne vej.
Denne sag er yderst betydningsfuld.
- Udenrigsministeren er involveret. - De behøver ikke råbe.
Han støtter dronningen af Spanien, der gør krav på afrikanerne.
- Også andre gør krav. To søfolk... - Hvilken årstid er det?
- Hvad mener De?
Der er to ting, man kan se det på uden en kalender.
Ahorntræernes blade er væk -
- og præsidenten er ikke hjemme på Pennsylvania Avenue.
Sig mig...
Tror De virkelig, Van Buren tager sig af en 11-årig piges mening?
Jeg kan forsikre Dem som tidligere præsident -
- at kun én ting optager ham. At være alt for alle.
Hvilket er at være intet for ingen. Med andre ord: At blive genvalgt.
Giv mig en hånd.
- Vil De hjælpe os? - Slip min arm. Tag min stok.
- Mr. Adams? - Ja, hvad er der?
Som fortaler for slaveriets afskaffelse vil De så hjælpe os?
Jeg er hverken for eller imod en afskaffelse. Nej, jeg vil ej.
Jeg kender Dem, hr. Præsident, og Deres embedsperiode udmærket.
Og Deres fars. De var barn, da han var med til at skabe Amerika.
Og De har viet Deres liv til at gøre dette ædle land endnu bedre.
Der mangler kun én opgave -
- som grundlovsfædrene overlod til deres sønner -
- før deres tretten kolonier kunne kaldes forenede stater.
Og den opgave er, som De ved, at afskaffe slaveriet.
Deres virke bekræfter, at De er mod slaveri, selv om De ikke selv gør.
- Om De indrømmer det eller ej... - Mr. Joadson.
De er en af os.
De er nok en lærd mand, mr. Joadson. En rigtig historiker.
Lad mig fortælle Dem noget om dette fortrin.
Uden en anstand, der er mindst en tiendedel deraf -
- er en sådan lærdom ubrugelig.
Tro en ekspert på hans ord.
Nu må d'herrer have mig undskyldt.
- Vi satte os et højt mål med Dem... - Så sæt det lavere!
Find en, hvis inspiration vokser, jo mere De taber.
Hvis Spanien får dem, bliver de sejlet til Cuba og henrettet.
Hvis søofficererne vinder, sælger de dem til Spanien, som henretter dem.
- Hvis Montes og Ruiz får medhold... - Der er en ting, der forvirrer mig.
- Hvad er de værd for Dem? - Vi drøfter sagen, ikke udgifterne.
Sagen er meget enklere, end De tror, mr. Tappan.
Den er som alt andet: Jord, kreaturer, arvegods og så videre.
Kreaturer?
Man har kun lov til at købe eller sælge slaver -
- hvis de er født som slaver, for eksempel på en plantage.
Det er korrekt, ikke? Men er de det?
Ja. Født som slaver, for eksempel på en plantage?
Vi er ikke sikre, men vi tvivler på det.
Er de det, så er de ejendele, der ikke har krav på en retssag.
Hvis de ikke er slaver, er de blevet erhvervet på ulovlig vis, ikke?
Glem alt om mytteri, sørøveri, mord. Det er irrelevante hændelser.
Glem alt andet end det vigtigste punkt:
Ulovlig overdragelse af tyvegods. I begge tilfælde vinder vi.
Denne krig må føres på retfærdighedens slagmark.
På hvad?
Det er mod mine principper at lade dette udarte -
- til en øvelse i juridiske tilfældigheder.
- Jeg taler om sagens kerne. - Det gør jeg også.
Det er vor skæbne -
- som modstandere af slaveri og som kristne at redde disse mennesker.
De er mennesker, ikke kreaturer.
Hyrede Kristus måske en advokat?
Nej. Han vandrede ædelt til korset. Ved De hvorfor?
For at tjene som eksempel. Og det samme må vi gøre.
- Men Kristus tabte. - Nej, han gjorde ej.
Ønsker De, mr. Joadson, ikke at vinde?
Jeg gør i hvert fald. Sommetider får jeg ingen penge, hvis jeg taber.
Hvilket bringer os tilbage til det tidligere spørgsmål. Angående prisen.
Skal jeg overgå Guds søns advokat, må jeg have 2,50 dollars om dagen.
Hvem tror du, de er?
Det ser ud, som om de skal kaste op.
De optræder.
Men hvorfor ser de så elendige ud?
I hører ikke til her. Jeres bord hører ikke til her.
Det her er Temne-stammens område.
Goddag, min herre. Goddag.
Vil I sidde ned? Så sid ovre hos Mende-stammen.
Hvad laver du, Temne?
Vil I have ballade? Så kom ind på vores territorium igen.
Hvad er det? Fjern det bord.
Gå tilbage til Sherbro-stammen.
Dér.
Jeg beklager. Jeg forstår dig ikke.
Undskyld...
Mit navn er Roger Baldwin. Og det er Theodore Joadson -
- som ejer Forten Shipping.
Dette er professor Gibbs, som er sprogkyndig.
Hvad vil du?
Snak videre. Få dem til at sige noget.
Har du set det her før?
Jeg kunne dræbe dig med de bare næver, før du nåede at hugge.
Er det dit? Er det...?
Nej.
Jeg må vide, hvor I kommer fra.
- Hvad sagde han? - Jeg forstod ikke et ord.
Jeg tror, han sagde: "Vis mig kortet".
- Er han her for at hjælpe os? - Jeg ved det ikke.
Han minder mig om Fula fra Baoma.
Ham, der skraber elefantlort op af plovfurerne.
En lorteskraber er måske præcis, hvad vi har brug for lige nu.
Her. Afrika. Er det dér, I kommer fra?
- A-fri-ka. - Hvad vil han?
Idioten elsker at høre sig selv snakke.
Er du født i Vestindien?
De er alle tre idioter.
Hvad sagde han?
Han sagde... at de er nødt til at gå.
Se. Der er de elendige igen.
Gud velsigne dig.
Jeg er ikke bange for dig eller din trolddom!
Læg din hånd på denne bog, så skal jeg bede for dig.
Og så, i nattens stilhed -
- efter at spanierne havde holdt aftenandagt og lå og sov trygt -
- brød de vilde fri af deres lænker -
- og sneg sig op på dækket som rovdyr -
- og kastede sig over besætningen med disse sabler og knive...
- Har du fundet ud af, hvem han er? - En rådgiver af en art. Måske deres.
- Så lemlæstede de et af ofrene. - Hvad med ham?
- Skibskokken, en kreoler. - Måske deres.
Var det ikke for de tapre spaniere, som sejlede Amistad hertil -
- under trusler om at lide samme skæbne -
- havde vi måske aldrig hørt om denne massakre.
Var det ikke for deres mod, var disse slyngler undsluppet retfærdigheden.
Men det er de ikke. Det er de ikke.
Og Lorteskraberen?
Jeg har en uhyggelig mistanke om, at han er vores talsmand.
Kan De se forskel på en ko og et kålhoved?
En brosten og en bjørn?
Eller hvad med en pungrotte og en præsident?
Spanierne håber, De ikke kan se det.
For denne sag handler ikke om mord, mishandling eller massakrer.
Den handler om at kunne se forskel på her og dér.
Jeg vil vise Dem noget.
Luk munden op. Han forstår mig ikke. Han kan ikke engelsk.
Forstår han ikke det? Jeg troede, han var fra Cuba. Det påstår de jo.
- Måske kan han ikke lide Dem. - Han ville ikke være den første.
Lærte han det dér på en cubansk plantage? Denne dekorative effekt?
Cubansk plantage...!
Rejs dig op. Rejs dig op.
Rejs jer op.
Tak.
Jeg kan mere spansk, og jeg er fra Philadelphia.
På spanske plantager vælger slaver altid at leve -
- omgivet af deres egne skikke og sprog.
Hvilke spanske ord behøver de kende? "Hent"? "Bær"? "Stands"?
Ofte er tegnsprog nok for slaver... som for andre lastdyr.
- Jeg repræsenterer Ruiz og Montes. - Det husker jeg.
Jeg har en kvittering udstedt i Havanna for købet af slaverne.
Det husker jeg også.
På den står foruden købsprisen deres navne anført.
José, Bernardo... Paco og så videre.
På mine klienters vegne overdrager jeg den til retten.
Mr. Baldwin, De har fremlagt -
- en hel del... jeg vil være venlig og sige "indicier".
Har De noget mere håndgribelig dokumentation -
- der kan gendrive denne kvittering og bedre understøtte Deres påstand?
Jeg kunne nok selv lave noget, ligesom de har gjort...
De siger med andre ord, at det har De ikke. Er det korrekt?
Jeg har dem.
Det gør desværre ikke indtryk på mig.
- De klarede det fint. - Virkelig?
- Langt bedre, end jeg forventede. - Tak... tror jeg.
Men et øjeblik frygtede jeg, De havde glemt, det blot er en sag.
- Det behøver De ikke frygte. - Det er godt.
Cinque, jeg hedder Roger Baldwin. Jeg skal forsvare jer.
Tak.
Jeg må kunne bevise, hvor I kommer fra.
Du vil vise dem, hvor vi kommer fra.
Hvordan kan du fortælle mig det?
Hvordan kan jeg forklare dig, hvor vi kommer fra?
- Måske... - Undskyld. Du bør tale først.
Her. Det er her, jeg kommer fra.
Her. Det her. Alt dette.
Alt det her er...
- Det er her. - Mit hjem. Her.
Cuba. Cuba er en ø.
Amistad. Det er her, I...
...hvor alle blev dræbt. Her.
Cuba, Amistad.
Cuba, er det dit hjem? Det tror jeg ikke.
Men... undskyld.
Afrika. Det her er dit hjem, ikke?
Det her er dit hjem.
Ikke?
Du er kommet hele vejen...
...herfra.
Så langt...
...har jeg rejst for at komme hertil.
Retskendelsen giver os lov til at gennemsøge fartøjet. Hvad ville de?
Komme om bord. Jeg sagde, de var nødt til at få fat i sådan en. En ægte.
Kommer De ikke?
Lyset.
- Tænd lygten, mr. Baldwin. - Jeg prøver.
Mr. Joadson?
Har De det godt?
Ja, jeg...
Disse papirer -
- er del af en ladningsliste, jeg fandt på Amistad i går.
Ved første øjekast synes de at støtte anklagemyndighedens sag.
Det er en liste over lasten. Lasten, der har netop de spanske navne -
- som Ruiz og Montes påstår repræsenterer mine klienter -
- kradset ned i margenen.
Men se... det er slet ikke Amistads ladningsliste.
Det er ladningslisten fra et portugisisk fartøj.
Det berygtede transatlantiske slaveskib Tecora.
Tecora.
Jeg kan føre talrige vidner på, at Tecora driver slavehandel -
- ud for Vestafrikas kyst. Elfenbenskysten, Sierra Leone.
Jeg ved, hvad De tænker.
Sierra Leone er et britisk protektorat. Slaveri er forbudt.
Dets største havn er faktisk blevet omdøbt til Freetown.
Hvordan kan et portugisisk skib så drive slavehandel i dette farvand?
Det skal jeg sige Dem. Med ét ord:
Ulovligt.
Hvad disse mænd siger, betyder intet, for dette beviser, at de er løgnere.
Mine klienters rejse begyndte ikke i Havanna, sådan som de påstår.
De ved rent faktisk, at mine klienters rejse...
...begyndte meget, meget længere borte.
Jeg undervurderede Dem. Det gjorde jeg virkelig.
- Det bør jeg tage som en kompliment. - Det bør De. De har klaret det.
Jeg kan ikke forestille mig, det ikke får en lykkelig ende nu.
Bløder jeg?
Der er ikke noget at se.
Hvordan har jeg gjort mig fortjent til det?
De påtog Dem sagen, mr. Baldwin. De påtog Dem sagen.
Jeg ville tage det som en kompliment.
"De kan nok se -"
"- at De må handle prompte, inden denne sag med afrikanerne -"
"- splitter vore to lande."
- "Mægtige lande." - "Vore mægtige lande."
"For mægtige lande handler det trods alt om handel."
"Slaveri er basis for vor handel i Den Nye Verden."
"Uden det ville vort gode forhold og glimrende handelsforbindelser -"
"- blive bragt i fare."
"Uden det ville vi måske ikke have haft den ære -"
"- at bistå Dem i Deres oprør mod briterne."
"Som slaveejende nationer må vi stå fast sammen."
"Præk blot menneskekærlighed for Deres borgere -"
"- men hold godt fast om den magt, der beskytter dem."
"Den magt er deres velstand. Afrikanerne må ikke blive sat fri."
"I dybeste beundring Isabella II, dronning af Spanien."
Jeg vil ikke lade mig koste rundt med af en dronning i pubertetsalderen.
- Glem dem. De er ligegyldige. - I præpubertetsalderen.
De må tænke over, hvad denne sag betyder her i landet.
Gid nogen ville fortælle mig det! De sagde, den var uden betydning.
Ikke længere.
John Calhoun aflagde mig besøg -
- for at forklare, hvorfor denne sag har langt større betydning -
- langt større "symbolværdi" for sydstaterne end for nordstaterne.
Hvis afrikanerne bliver henrettet, vil slaveri-modstanderne udnytte det.
De vil få flere tilhængere. Men hvis de bliver sat fri -
- vil sydstaterne gå sammen imod Dem, så De ikke bliver genvalgt.
På grund af dette?
- Det er værre endnu. - Hvad kunne være værre?
Calhoun mener, og jeg er ikke uenig med ham -
- at dette kunne føre os et skridt tættere på en borgerkrig.
- Dette? - Ja, hr. Præsident.
Men alt er ikke tabt.
Nævningene ser ud til at ville frifinde dem, men de kan sendes hjem.
Kan de?
Men vi burde gå et skridt videre og fjerne dommeren.
Kan vi det?
Han kunne overtales til at trække sig tilbage af flere grunde.
Med det in mente har jeg set på mulige afløsere -
- og fundet en, som jeg mener er bedre.
Han er ung, så han har endnu ikke sin karriere bag sig -
- og føler ikke trang til storsindede afskedsgestus -
- for eftermælets skyld. Og han er monumentalt usikker -
- specielt hvad angår hans katolske arv.
- Er han katolik? - Hans bedstefar var katolik.
Og det har mr. Coglin hele sit liv forsøgt at holde hemmeligt.
- Hr. Præsident, mød dommer Coglin. - Tak, fordi De ville komme.
Jeg har læst i aviserne om -
- den fortsatte saga om Amistad.
- I de rigtige aviser. - De rigtige aviser. Ja.
Det var uheldigt, det seneste kapitel. Hvad gør De nu?
Det er derfor, jeg forstyrrer Dem.
De forstyrrer mig ikke.
Hvordan tog den unge sagfører nyheden?
Med ophøjet ro. Med ophøjet ro.
Det vigtigste er, at han gjorde det hele korrekt. Han beviste sin sag.
- Gjorde han? - Ja. Overraskende nok.
Så må han jo bare gøre det igen. Det burde være nemmere anden gang.
Det spiller vist desværre ingen rolle, hvad han gør.
Rygtet siger, at den nye dommer er blevet håndplukket af Van Buren.
Jeg troede, at den udøvende og den dømmende magt var adskilt.
Ikke mere end disse grene, mr. Joadson.
Ikke mere end dem.
Så nu ved De det.
Hr. Præsident, hvis det var Dem, der var forsvarer...
Men det er det ikke. Gud være lovet for det.
Men hvis det var...
...hvad ville De så gøre?
Da jeg var advokat engang for længe siden, unge mand -
- erkendte jeg efter mange forgæves forsøg, at i en retssal...
...er det den, som fortæller den bedste historie, der vinder.
På ikke særlig advokat-agtig vis giver jeg Dem denne erfaring -
- uden beregning.
Tak for ulejligheden.
Hvad er deres historie i øvrigt?
Hvad er deres historie?
De er...
- De er fra Vestafrika. - Nej. Hvad er deres historie?
Mr. Joadson, hvor kommer De oprindelig fra?
Georgia.
Opsummerer det, hvad De er? En fra Georgia? Er det Deres historie?
Nej. De er en eks-slave, som har viet sit liv til at afskaffe slaveriet -
- og overvundet store hindringer og trængsler undervejs.
Det er Deres historie, ikke?
De og denne unge såkaldte sagfører har bevist, hvad de er.
De er afrikanere. Tillykke.
Hvad De ikke ved og på ingen måde har forsøgt at finde ud af, er -
- hvem de er.
Korrekt?
Syv.
Otte.
Ni.
Ti.
Hvad med Dem, mr. Baldwin?
Vil De gerne tælle fra et til ti på mende?
Et.
To.
Tre.
Fire.
Fem.
Hvad er der sket?
En af dem døde i nat. Vi prøvede at tage liget for at begrave det.
Hvad vil de? Leve sammen med det?
De vil begrave ham.
Det skal de ifølge deres poro-tro. Ellers vil hans sjæl hjemsøge dem.
Hvis jeg var Dem... Hvis jeg bestemte her -
- ville jeg blæse på reglerne og lade dem begrave ham.
Jeg tænkte det samme.
Mit navn er Kai Nyagua og James Covey.
Jeg taler mende og engelsk, hans sprog.
Du og han vil tale sammen gennem mig.
- Tøjet? - Og navnene.
Jeg blev reddet fra et slaveskib af briterne.
Jeg tog aldrig tilbage igen.
Der er opstået et problem.
Den dommer, som mente, I skulle sættes fri, er blevet afskediget.
En ny dommer er blevet sat til at afgøre sagen... uden nævninge.
Hvordan er det muligt? En høvding kan ikke udskiftes.
Jeg kan ikke forklare det, så du kan forstå det.
Eller så jeg selv kan forstå det. Kun, at det er sket.
Jeg er ikke nogen stor taler eller rådgiver, Cinque.
Jeg er ikke nogen stor mand i min branche.
Jeg ved ikke, om jeg kan overtale dommeren til at sætte jer fri.
Jeg har brug for din hjælp.
Når vi skal i retten, har jeg brug for, at du taler.
Jeg er ikke rådgiver af nogen art. Jeg kan ikke tale for de andre.
Cinque, de andre siger, du kan. De siger, du er anføreren.
Det er jeg ikke.
Hvad er det, jeg hører om en løve?
De siger, at du ene mand... ene mand -
- dræbte det mest rædselsvækkende uhyre, nogen har set.
Er det ikke sandt?
Den havde dræbt mange mennesker.
Selv jægere blandt os. Alle, også jeg selv, var bange.
Jeg lå sammen med min familie, da den pludselig dukkede op.
Da den gik til angreb -
- tog jeg en stor sten og kastede den.
Og ved et mirakel ramte jeg den.
Han ved ikke hvordan, men den døde.
En sten.
Hele landsbyen var taknemlig.
De viste mig respekt.
De behandlede mig som en fyrste.
De gav mig fint vævet klæde.
Jeg tog alle de ting, de gav mig.
Men jeg vidste, jeg ikke fortjente det.
For da jeg kastede den sten... Hvis jeg havde ramt ved siden af...
Så ville han ikke sidde her og fortælle dette. Han ville være død.
Forstår I det?
Jeg er ikke nogen stor mand...
...bare heldig.
Jeg kunne måske nok give dig ret, bortset fra at du glemmer noget.
Den anden løve.
Amistad. Opstanden.
Var det også et tilfælde? Det tror jeg ikke.
Det var ikke tappert.
Enhver ville gøre det samme for at komme hjem til sin familie.
Du ville selv gøre det.
Jeg fik at vide, det måske var din.
Min kone gav mig den...
...så den kunne beskytte mig.
Du må fortælle, hvordan du kom hertil.
Jeg slår dig, hvis du siger noget.
I får min del af høsten. I får det hele, hvis...
Seingbe. Seingbe.
Slavefæstningen på Lomboko
Han er syg. Du skal ikke give ham noget.
Hende. Ikke hende.
Havanna på Cuba
Jeg ville også dræbe dem.
Men de overbeviste nogle af os om, at de ville sejle os hjem.
Mange tak.
Mr. Holabird.
En imponerende beretning. Intrige, bortførelse -
- tapperhed til trods for unævnelige lidelser.
Og alt sammen sandt. Sig mig nu, om dette er sandt.
At visse stammer i Afrika i hundredvis, måske tusindvis af år -
- har ejet slaver.
Oversæt det.
Under hvilke omstændigheder kunne man blive slave i Mende-stammen?
Oversæt det.
- Krig, gæld. - Jeg forstår.
- Og hvor mange står i gæld til dig? - Jeg tror ikke, De forstår det.
Mr. Holabird prøver at skræmme min kollega.
Mende-ordet for "slave" betyder nærmere "arbejder".
Ejer disse arbejdere den jord, de opdyrker? Modtager de løn?
Er de fri til ikke at arbejde, hvis de vælger det?
- Han afhører tolken! - Tolken svarer for vidnet.
- Mr. Baldwin! - Udmærket, mr. Baldwin.
Slaveri, kontraktarbejde...
De kan kalde det, hvad de vil. Begrebet er det samme.
Han er bekendt med begrebet. Det handler trods alt om penge, ikke?
Slaver, produktion, penge. Det er ideen med det -
- hvor det end finder sted. Men jeg er forvirret.
Myrder dit folk rutinemæssigt deres slaver -
- på den måde, du så levende beskrev for os?
Naturligvis gør de ikke det. Hvilket formål skulle det tjene?
At dræbe sine egne slaver er som at brænde sit eget hus... eller hytte.
Hvordan forklarer du dette paradoks?
- Jeg forstår ikke, hvad De mener. - Vist gør du så. Det gør alle her.
Den adfærd, du tilskriver dine bødler, eller rettere dine ofre -
- og følgelig ethvert andet aspekt af dit vidneudsagn -
- giver ingen mening, end ikke for dig selv.
Men tak for historien. Som al god fiktion var den underholdende.
Det var alt.
Kaptajn Fitzgerald, hvad er Deres opgave i Hendes Majestæts Flåde?
At søge efter slaveskibe ved Elfenbenskysten.
Fordi slaveri er forbudt i England.
Alligevel er bortførelse af frie mennesker fra Sierra Leone -
- og ulovlig transport af dem til Den Nye Verden noget, man hører om.
Det er desværre ikke engang usædvanligt.
Hvad i Cinques beretning om hans prøvelser finder De troværdigt?
Hans beskrivelse af slavefæstningen, for det første.
- Et sådant sted findes. - Har De set det?
Det er ikke lykkedes os at finde det. Men meget tyder på, at det findes.
- Hvilket? Rygter? - Rapporter.
Mener De rapporter af den art, Cinque aflagde for os i dag?
Dets eksistens er blevet rapporteret.
Cinque beskriver mordet på et stort antal fanger på Tecora.
Mr. Holabird ser det som et paradoks. Gør De også det?
Ofte, når slaveskibe bliver opbragt, eller tror, de måske bliver det -
- kaster de deres fanger over bord for at skille sig af med beviserne.
De drukner hundredvis af mennesker?
Det virker ikke specielt lukrativt at handle med slaver.
At fange en masse bare for at smide dem over bord.
Det er yderst lukrativt.
Hvis vi blot kunne underbygge Cinques historie...
...med beviser af en art.
Ladningslisten.
Den her? Fra Tecora?
Hvis man ser efter, er der et notat foretaget den 10. maj -
- hvor antallet af slaver om bord formindskes med 50.
Hvad betyder det?
Hvis man ser det i skæret af Cinques vidneudsagn, betyder det følgende:
Tecoras besætning havde groft undervurderet behovet for proviant -
- og løste problemet ved at smide 50 mennesker over bord.
Jeg kigger på samme ladningsliste, og jeg kan ikke se, hvor der står:
"I dag smed vi 50 slaver over bord." Hverken den 10. maj eller andre dage.
Nej, naturligvis ikke.
Jeg kan se, lastens vægt blev korrigeret.
De formindskede vægten. Men det er alt.
- Det er enkel, makaber matematik. - For Dem, måske.
Jeg skal nok bruge pennefjer, papir og en bedre fantasi.
Hvilken vægt vil De så mene, notatet henviser til?
Mast og sejl, måske?
Giv...
...os frihed.
Giv os vor frihed.
Giv os frihed.
Belær tiltalte om, at han ikke kan bryde ind med den slags udbrud.
Giv os vor frihed!
Hvis vi skal have noget, der minder om ro...
Giv os vor frihed!
Han kan ikke råbe "Giv os frihed", mens jeg afhører vidnet.
Giv os vor frihed!
Du behøver ikke lade, som om du er interesseret i den.
Jeg er den eneste, der ser dig.
Det er ikke noget, jeg lader som om. Jeg er begyndt at forstå det.
Deres folk led mere end vores. Deres liv var fuldt af lidelse.
Så blev han født, og alting ændrede sig.
Hvem er han?
Jeg ved det ikke, men han bliver fulgt af solen overalt.
Her helbreder han mennesker med sine hænder.
Beskytter dem.
Her giver folk ham børn.
- Hvad er det? - Han kunne gå hen over havet.
Men så skete der noget.
Han blev af en eller anden grund taget til fange.
Her er han med hænderne bundet.
- Han må have gjort noget. - Hvorfor? Hvad har vi gjort?
Hvad det end var, var det så alvorligt -
- at han blev dømt til døden. Vil du se, hvordan de dræbte ham?
Det er bare en historie, Yamba.
Men se her. Historien er ikke forbi endnu.
Hans venner tog ham ned fra det dér...
Det dér...
De lagde ham i en hule. De lagde et klæde om ham, ligesom vi gør.
De troede, han var død, men han viste sig igen og talte med sit folk.
Og så, til sidst -
- fløj han op mod himlen.
Det er dér, sjælen kommer hen, når man dør her.
Det er dér, vi kommer hen, når de slår os ihjel.
Det ser ikke så slemt ud.
Buakei... løft hovedet.
Alle bedes rejse sig.
Efter omhyggelige og grundige overvejelser -
- finder jeg det umuligt at afvise myndighedernes argumentation.
For mig hersker der ingen tvivl om, at anklager Holabird -
- Hendes Majestæt, dronning Isabella af Spanien -
- og hendes betroede udsending, señor Calderon -
- alle er oprigtigt overbevist om, at de har retten på deres side.
Jeg tror også, at señor Ruiz og Montes -
- måske har en fejlagtig opfattelse af fangernes oprindelsesland.
Et spørgsmål, der er altafgørende for deres skæbne -
- og ligeledes for spaniernes.
Er de født i Afrika?
Eftersom svaret på dette spørgsmål -
- i høj grad vil påvirke rettens afgørelse, stiller jeg det igen.
Er de født i Afrika?
Det tror jeg, de er.
Og derfor... kan Hendes Majestæts krav på at eje dem ikke honoreres.
Det samme gælder løjtnant Meade og Gedneys krav på bjærgepenge.
Jeg giver ordre til øjeblikkelig anholdelse og fængsling af -
- señor Ruiz og Montes...
...af forbundspolitiet for slavehandel!
Og jeg beordrer afrikanerne løsladt -
- og transporteret så hurtigt som muligt på statens regning -
- tilbage til deres hjem i Afrika.
Det lykkedes, Joadson! Det lykkedes!
Covey, fortæl ham det!
Se dem.
Hvad der forvirrer Hendes Majestæt mest -
- er det amerikanske retsvæsens arrogante uafhængighed.
Hvis man ikke kan styre retsvæsenet, kan man ikke styre.
Det er retsvæsenets uafhængighed, der sikrer os vor frihed.
John, det glæder mig, du kom.
Hr. Præsident, senator Calhoun er her.
Jeg var bange for, du ikke kunne komme.
Det behøver De ikke være bange for, hr. Præsident.
Lad mig præsentere Dem for señor Calderon, den spanske ambassadør.
- Sagde De ikke, han ikke kom? - Det sagde han selv.
Forstår De, señor Calderon -
- et voksende antal mennesker i denne del af landet -
- betragter os fra sydstaterne -
- som ikke blot geografisk laverestående.
De lader hånt om, at slaveri er så væsentlig for vor samfundsstruktur -
- at man ved at aflive det også afliver os som folk.
Det er umoralsk. Det er det eneste, de ved.
Og følgelig er vi det også.
Umoralske og underlegne.
Vi er underlegne på ét område.
Vi er ikke så dygtige til at tjene penge.
Vi er ikke så velhavende som vore nordlige naboer.
Vi kæmper stadig for at overleve.
Fjerner man vort hjerteblod nu -
- så ved vi alle, hvad der sker -
- i Norden og Syden.
De bliver herrerne, og vi bliver slaverne.
Men ikke uden modstand.
Senator Calhoun er for beskeden.
Der er et andet område, hvor han ikke er underlegen: Overdrivelsens kunst.
Spørg Dem selv, señor Calderon:
Hvilken domstol ønsker at slå den gnist, der tænder brandstormen?
Hvilken præsident ønsker at være ved magten -
- når alting styrter sammen omkring ham?
Bestemt ingen domstol før denne.
Bestemt ingen præsident før denne.
Så døm os ikke for hårdt, min herre.
Og bed Hendes Majestæt om heller ikke at gøre det.
For den afgørelse, vore domstole og præsident må træffe -
- er ikke, om denne gemene flok afrikanere -
- svang sværdet mod deres fjende -
- men snarere: Skal vi?
Kom, mr. Joadson.
Denne nyhed... Naturligvis er det dårligt nyt -
- men sandt at sige er de måske mere værd for os døde end i levende live.
Martyrdøden, mr. Joadson.
Lige siden de første kristne har vi ikke set nogen stærkere katalysator.
De ved, det er sandt.
Hvad der er sandt, mr. Tappan -
- og tro mig, når jeg siger, jeg har set det -
- er, at visse menneskers had til slaveri er stærkere end noget andet -
- undtagen slaven selv.
Hvis De ønsker at vække et sådant had i et menneske -
- så tal til ham på den måde, så sker det måske.
Vores præsident, vores "store mand", har appelleret til højesteret.
Hvad betyder det?
Vi skal for retten igen.
Jeg ved, det er svært at forstå. Jeg forstår det faktisk heller ikke selv.
Du sagde, at hvis vi vandt sagen, blev vi frigivet.
Nej, nej, nej. Jeg sagde, at hvis vi vandt den i delstatsretten...
Nej. Jeg sagde, at hvis vi vandt i delstatsretten, ville vi gå videre.
Udmærket! Ja! Jeg sagde det!
Jeg sagde det, men det var en fejl! Hvad jeg burde have sagt...
- Jeg kan ikke oversætte "burde." - Er der ikke et ord for "burde"?
Nej! Enten gør man noget eller lader være.
- Hvad jeg agtede at sige... - Ikke sådan, som De mener det.
Prøv at forstå.
Hør efter. Forstå, hvad jeg siger.
Det, jeg sagde til dig inden dommen...
Det, jeg sagde til dig inden dommen, er næsten, som det fungerer her.
- Næsten. - Ja, Cinque, men ikke altid.
Og det er det, der er sket.
Hvad er det her for et sted?
Hvor man næsten mener, hvad man siger?
Hvordan kan man leve på den måde?
"Til Hans Excellence, John Quincy Adams -"
"- medlem fra Massachusetts, Repræsentanternes Hus."
"Jeg forstår på mr. Joadson -"
"- at De er bekendt med Amistad-afrikanernes situation."
"Så ved De også, at vi hele vejen har haft held -"
"- med at fremlægge sagen. På trods af dette og sandsynligheden for -"
"- at Van Buren skulle blive genvalgt -"
"- har han appelleret den sidste, gunstige dom -"
"- til landets højeste retsinstans."
"Som De sikkert ved -"
"- er syv af de ni højesterets- dommere selv slaveejere fra Syden."
"Vi har brug for Dem."
"Hvis en mand på et tidspunkt burde forlade sine daglige gøremål -"
"- og berede sig på at gå i kamp, er det nu."
"Cicero sagde engang i en appel til Claudius:"
"Hele krigens udfald afhænger af én tapper og fremragende mand."
"I dette tilfælde mener jeg, det afhænger af to:"
"En tapper, for øjeblikket lænket mand ved navn Cinque og Dem."
"Venligst, Roger S. Baldwin, advokat."
Mr. Tippings, undskyld mig et øjeblik.
- Svar fra Adams? - Hvad sagde Cinque?
- Han vil ikke tale med Dem. - Vil han ikke tale med mig?
Hvordan går det med dit engelsk? Vel ikke bedre end mit mende.
Cinque, jeg ved godt, du ikke har lyst til at tænke på dette -
- men er du klar over, at jeg er alt, hvad du har?
For nu er det tilfældigvis sådan, da min praksis ligger i ruiner -
- at du er alt, hvad jeg har.
Se. Det er mig. Kan du se det?
Kan du se nålen her? Og den her, Cinque, er til mig.
Trusler på livet.
Nogle af dem underskrevet af mine egne klienter.
Jeg burde sige mine forhenværende klienter, ikke?
Der er endnu en følge af ikke at have et klientel.
Jeg kan sidde her, så længe det kræves, for at få dig i tale.
Du forstod det ord. Frihed.
Så bliver vi bare siddende her.
Cæsar.
Cicero appellerede til Cæsar, ikke Claudius.
Claudius blev først født 100 år senere.
Men De havde én af dem rigtig.
- Er det ham? - Ja, hr. Præsident.
Lås døren op.
Adams har flirtet med antislaveri-folk i 15 år,
men har aldrig taget en med hjem.
- Hvor gammel er han? - Han er for gammel.
Han sover under de fleste samlinger.
Præsident, slumrende kongresmedlem, arresthus-advokat.
Man venter spændt på at se, hvad det næste bliver.
Hvordan mon det er? At vide hele sit liv, sine bedrifter til trods,
- at man kun vil huskes som sin fars søn.
John Quincy Adams vil kun blive husket for sit mellemnavn.
Jeg gad vide... er der noget mere ynkværdigt end en eks-præsident?
Jeg talte om John...
Cinque har bedt mig om -
- at spørge Dem, om De har overvejet spørgsmålet om jurisdiktion.
Eftersom de kaprede skibet så langt ude på havet -
- og eftersom hverken Spanien eller Amerika ejer havet -
- hvorfor gælder traktaten så?
Fortæl, at traktaten ikke anerkender nogen begrænsninger af den art.
- Han vil spørge mig hvorfor. - Fordi jeg siger det.
Undskyld...
Cinque beder mig spørge: Hvis han er Ruiz og Montes' ejendom -
- hvorfor gælder en traktat mellem USA og Spanien så?
Eller deres borgere.
"Eller deres borgere", står der, hvis han absolut skal vide det.
Men det er et godt argument.
Har England nogen traktater med Vestafrika, der har forrang?
Har England nogen traktater med USA, der...
Har USA nogen traktater med Vestafrika?
Har Spanien nogen med Vestafrika? Har Connecticut nogen...
Nej, nej, nej! Hold nu op!
- Løs ham af lænkerne. - Jeg har ordre til at sikre mig...
Løs ham af lænkerne.
Javel, hr. Præsident.
Dette er en phalaenopsis, en sommerfugle-orkidé -
- som jeg har hentet i Kina.
Og dette er en primula fra en engelsk have.
Og denne lilje er fra Sydfrankrig.
Dette er min noisette-rose, og den kom hele vejen fra -
- nå ja, Washington, D.C., men sig det ikke til nogen.
Tag den bare af.
Afrikansk viol. Det var yderst vanskeligt at få fat i den.
Du ved -
- at I skal for højesteret. Ved du hvorfor?
Det er dér, de vil slå os ihjel.
Nej. Jo, undertiden er det også rigtigt. Men...
Det var ikke det, jeg mente.
Der er en anden og vigtigere grund. Skønt jeg må indrømme -
- at den måske er vigtigere for os end for jer.
Nej, lad være...
Ved du, hvem jeg er?
Har nogen fortalt dig om mig?
Hvad har de fortalt dig?
- At du er høvding. - Jeg var høvding, ja.
En høvding vil altid være høvding, selv når han er død.
Jeg ville virkelig ønske, det var sandt, Cinque.
Du har ingen anelse...
Man prøver at herske klogt og stærkt, men...
Man prøver at forbedre sine stammefællers liv.
Man prøver at "dræbe løven".
Desværre er man ikke altid klog nok -
- eller stærk nok.
Og tiden går -
- og muligheden er forpasset.
Hør nu godt efter, Cinque.
Vi står over for at skulle forelægge jeres sag -
- for vort lands højeste retsinstans. Vi skal til at kæmpe med en løve -
- der truer med at rive vort land midt over.
Det eneste, vi har at forsvare os med, er en sten.
Naturligvis har du ikke bedt om at stå midt i denne historiske brand -
- mere end jeg har gjort det. Men vi befinder os her -
- ved et gådefuldt sammentræf af omstændigheder -
- og hele verden ser på. Så hvad skal vi gøre?
Vil han hjælpe os? Han kommer med flere spørgsmål end svar.
- Hvad sagde han? - Jeg forstod det ikke.
Cinque, hør her.
Jeg er ærlig over for dig. Alt andet ville være mangel på respekt.
Jeg fortæller dig, jeg forbereder dig -
- jeg formoder, jeg forklarer dig -
- at vi har en usædvanlig vanskelig opgave foran os.
Vi vil ikke være alene.
Alene? Bestemt ikke. Vi har retten på vor side.
Vi har en retfærdig sag. Vi har mr. Baldwin dér.
Jeg mente mine forfædre.
Jeg vil påkalde dem fra fortiden -
- helt tilbage fra tidernes morgen -
- og bede dem komme og hjælpe mig -
- ved domsafsigelsen.
Jeg vil række tilbage i tiden og trække dem ind i mig.
Og de er nødt til at komme -
- for nu er jeg den eneste grund til, at de overhovedet har levet.
Høje ret...
Jeg finder megen trøst i den kendsgerning -
- at min kollega, mr. Baldwin her -
- har forelagt sagen -
- så kompetent og fuldstændigt...
...at jeg knap har noget at tilføje.
Men...
Hvorfor er vi her?
Hvordan kan en simpel ejendomstvist blive så vigtig -
- at den skal forelægges for højesteret?
Frygter vi, de lavere retsinstanser ikke når frem til sandheden?
Eller er det vores altfortærende angst for en borgerkrig -
- der har ladet os fylde en oplagt sag med symbolisme -
- og nu ønsker, at vi ser bort fra sandheden -
- skønt den står foran os som et stolt knejsende bjerg?
Sandheden...
...er så sandelig blevet gennet ud af denne sag som en slave...
...pisket fra domstol til domstol, ulykkelig og ussel.
Og ikke som følge af nogen...
...enestående juridisk dygtighed hos vore modstandere...
...men i kraft af præsidentens lange, magtfulde arm.
Dette er ikke nogen banal ejendomstvist.
Det er denne domstols hidtil vigtigste sag.
For det, den i virkeligheden handler om -
- er selve menneskets natur.
Dette er...
...afskrifter af en korrespondance -
- mellem udenrigsminister John Forsyth -
- og dronningen af Spanien, Isabella II.
Jeg beder Dem -
- læse dem og tage dem med i Deres overvejelser.
Når jeg nævner dem nu, skyldes det en pudsig formulering -
- som ofte gentages.
Dronningen nævner atter og atter vore "inkompetente domstole".
Hvad mon ville falde bedre i hendes smag?
En domstol, der finder afrikanerne skyldige?
Det tror jeg ikke.
Og det vil jeg uddybe.
Dronningen ønsker en domstol, der gør som hendes domstole -
- de domstole, dette 11-årige barn leger med -
- i sit eventyrrige ved navn Spanien. En domstol, der parerer ordre -
- en domstol, man kan lege med som en dukke.
En domstol, som vores egen præsident...
...Martin Van Buren ville være yderst stolt af.
Dette er en publikation, som udgives af Præsidentens kontor -
- under navnet "Executive Review". Jeg er vis på, De alle læser den -
- eller i hvert fald, at præsidenten håber, De gør.
Det er et af de seneste numre. Det indeholder en artikel -
- skrevet af "et kvikt sydstatshoved".
Min tidligere vicepræsident John Calhoun, måske. Kunne det tænkes?
"Der har aldrig været et civiliseret samfund -"
"- hvori én del ikke udnyttede en anden dels arbejdskraft."
"Uanset hvor langt man går tilbage -"
"...til oldtiden, til den bibelske tid, bekræfter historien dette."
"I Edens Have, hvor kun to mennesker blev skabt -"
"- selv dér blev den ene udnævnt til at være den anden overlegen."
"Slaveri har altid eksisteret og er ikke syndigt eller umoralsk."
"Præcis ligesom krig og fjendskab er naturligt for mennesket -"
"- er også slaveri."
"Det er lige så naturligt, som det er uundgåeligt."
Jeg må indrømme, at jeg er uenig med de kvikke sydstatshoveder -
- og vor præsident, som giver dem ret. Jeg mener, at det naturlige -
- og jeg ved, det er en kontroversiel tanke, er frihed.
Frihed.
Beviset er, hvor langt folk vil gå for at genvinde den, hvis den mistes.
Han vil bryde fri af sine lænker. Han vil tilintetgøre sine fjender.
Han vil om og om igen forsøge, på trods af alle odds -
- på trods af alle fordomme, at komme hjem.
Cinque, rejs Dem venligst op -
- så alle kan se Dem.
Denne mand er sort. Det kan vi alle se.
Men kan vi også se en anden ting, der er lige så sand?
At han er den eneste sande helt i dette lokale.
Hvis han var hvid, ville han ikke stå her og kæmpe for sit liv.
Var han hvid, og slaveholderne briter, ville han blive -
- tynget ned af alle de medaljer, vi ville hænge på ham.
Der ville blive skrevet sange om ham.
De store forfattere ville digte bøger om ham.
Hans historie ville blive fortalt om og om igen i vore klasseværelser.
Vore børn... for vi ville forvisse os om det...
...ville kende hans navn lige så godt som de kender Patrick Henrys.
Men hvis sydstaterne har ret -
- hvad skal vi så gøre med det pinlige, besværlige dokument -
- Uafhængigheds-erklæringen?
Hvad med dens søgte tanker?
"Alle er skabt lige", "umistelige rettigheder", "liv, frihed" osv.
Hvad skal vi gøre med dette her? Jeg har et beskedent forslag.
Forleden aften talte jeg med min ven Cinque.
Han var hjemme hos mig. Vi var ude i drivhuset.
Han forklarede mig hvordan, når et medlem af Mende-stammen...
Det er hans folk.
Når et medlem af Mende-stammen er i en tilsyneladende håbløs situation -
- påkalder han sine forfædre.
Tradition.
Mende-stammen tror, at hvis man kan påkalde sine forfædres ånder -
- vil de altid være der.
Og den visdom og styrke, de undfangede og indgav -
- vil komme ham til hjælp.
James Madison, Alexander Hamilton -
- Benjamin Franklin -
- Thomas Jefferson -
- George Washington...
...John Adams.
Vi har længe tøvet med at spørge jer til råds.
Måske har vi frygtet, at vi ved at gøre det -
- ville indrømme, at vort særpræg, som vi skatter så højt -
- ikke er vort alene. Måske har vi frygtet -
- at en appel til jer ville blive opfattet som svaghed.
Men vi har omsider erkendt, at det ikke er tilfældet.
Vi forstår nu...
Vi er blevet nødt til at forstå...
...og tage forståelsen til os...
...at det, vi er -
- er det, vi var.
Vi har brug for jeres styrke og visdom til at besejre vor frygt -
- vore fordomme, os selv.
Giv os mod til at gøre det rette. Og hvis det betyder borgerkrig?
Så lad den komme.
Og når den kommer, får vi måske omsider -
- den amerikanske revolutions sidste slag.
Mere har jeg ikke at sige.
I sagen De Forenede Stater kontra Afrikanerne fra Amistad -
- er det denne domstols opfattelse -
- at vor traktat af 1795 med Spanien -
- på hvilken anklagemyndigheden har baseret sine argumenter -
- er uanvendelig.
Skønt den i paragraf 9 klart fastslår -
- at, og jeg citerer: "Opbragte skibe og ladninger -"
"- skal uskadt leveres tilbage til ejeren -"
- er det ikke blevet bevist til rettens tilfredshed -
- at lige netop disse afrikanere passer til denne beskrivelse.
Vi står så tilbage med det alternativ, at de ikke er slaver -
- og derfor ikke kan betragtes som handelsvarer -
- men er frie individer -
- med visse juridiske og moralske rettigheder -
- inklusive retten til at begå oprør -
- mod dem, der vil nægte dem deres frihed.
Derfor er det, med én stemmes uenighed, denne domstols afgørelse -
- at de anklagede straks bliver løsladt -
- og, dersom de ønsker det -
- bliver sendt tilbage til deres hjem i Afrika.
Hvad sagde du til dem?
Hvilke ord brugte du til at overtale dem?
Dine.
For at beskytte dig.
Tak -
- Baldwin.
Tak...
...Seingbe.
Befrielsen af slavefæstningen på Lomboko
Skyd!
- Alle er ude. - Skyd.
Skyd!
William Henry Harrison slog Martin Van Buren og blev -
- De Forenede Staters niende præsident.
Nedfæld et brev, løjtnant:
"Til Hans Ærværdighed, USAs udenrigsminister John Forsyth."
"Kære mr. Forsyth -"
"- det er mig en fornøjelse at kunne fortælle Dem, at De faktisk har ret."
"Slavefæstningen i Sierra Leone eksisterer ikke."
Dronning Isabella drøftede Amistad-sagen -
- med yderligere syv præsidenter.
I 1864 brast hendes håb om "erstatning" omsider -
- da sydstatshæren blev besejret i Atlanta.
Cinque vendte hjem til Sierra Leone -
- hvor der var udbrudt borgerkrig.
Hans landsby var lagt øde -
- og hans familie forsvundet.
Det menes, de blev solgt som slaver.